- Greta Ilekytė, „Swedbank“ ekonomistė
- Teksto dydis:
- Spausdinti
Daugiau nei dviem savaitėms Prancūzijos sostinė buvo tapusi didele sporto arena po atviru dangumi, kur tinklinio kamuoliai švilpė šalia Eifelio bokšto, žirgai jodinėjo Versalio rūmų kieme, o sportininkai plaukiojo Senos upe. Organizatoriai milijonams žiūrovų visame pasaulyje surengė vieną įspūdingiausių sporto spektaklių istorijoje būtent tuomet, kai Prancūzija pergyvena politinį chaosą ir neapibrėžtumą.
Kiekvienas olimpines žaidynes lydi klausimai: o kiek šaliai tai kainuos? Ar investicijos atsipirks? Ne išimtis ir šių metų Paryžiaus olimpinės žaidynės, kuriose dalyvauja beveik 11 tūkst. sportininkų iš daugiau nei 200 šalių. Noras kuo geriau pasiruošti paskatino ir didžiules investicijas į Paryžiaus miesto infrastruktūrą, pavyzdžiui, metro tinklo atnaujinimą, o vien Senos upės išvalymas miestui atsiėjo beveik 1,5 mlrd. eurų. Tad kokia yra olimpinių žaidynių kaina ir kodėl šalys nori jas organizuoti?
Išleidžia milijardus
Jau ne kartą bandyta nustatyti olimpinių žaidynių ekonominę naudą miestui ir šaliai. Didele dalimi, tyrimai rodo, ekonominė nauda tiek trumpuoju, tiek ilguoju laikotarpiu yra maža. Dešimt iš trylikos vasaros žaidynių iki 2016 m. generavo nuostolius, be to, visų žaidynių organizavimas viršijo numatytą biudžetą.
Dažnai miestams tenka ne tik atnaujinti esamą infrastruktūrą, bet taip pat pastatyti naujų stadionų, aikštynų ar baseinų. Negana to, žaidynių organizavimo kaštai kiekvieną kartą būna vis didesni. Skaičiuojama, kad surengti 1924-ųjų Paryžiaus olimpines žaidynes, kuriose dalyvavo tik kiek daugiau nei 3 tūkst. sportininkų, kainavo maždaug 9 mln. eurų. Šiais metais, preliminariais skaičiavimais, jos kainavo apie 9 mlrd. eurų. Skaičiuojama, kad žaidynės turėtų sugeneruoti 6,5–11 mlrd. eurų pajamų.
Kuo ypatingos?
Paryžiaus olimpinės žaidynės kaštų prasme šiek tiek skiriasi nuo buvusių, o suma, skirta organizuoti žaidynes, yra mažiausia per pastaruosius penkiolika metų. Rio de Žaneiro žaidynės kainavo daugiau kaip 20 mlrd., Londono daugiau kaip 15 mlrd., o Tokijo maždaug 13 mlrd. eurų (2022 m. kainomis).
Galiausiai, reikia nepamiršti ir kokią emocinę naudą toks renginys atneša šalies gyventojams.
Bėda ta, kad dažnai po pasaulinio lygio sporto švenčių, ar tai būtų olimpinės žaidynės, ar futbolo čempionatai, naujai pastatyta infrastruktūra yra mažai naudojama. Kartais, pasibaigus renginiui, naujai pastatyti pastatai ar stadionai apskritai daugiau nebūna naudojami. Tai matėme ir po vasaros olimpinių žaidynių Kinijoje, ir po pasaulio futbolo čempionato Katare, ypač akivaizdu tai buvo po vasaros olimpinių žaidynių Rio de Žaneire. Tad tai kelia ne tik ekonominių, bet ir tvarumo klausimų.
Šitai suprasdamas, Tarptautinis olimpinis komitetas stengiasi sumažinti augančius kaštus ne tik apribodamas sportininkų skaičių varžybose, bet ir olimpines žaidynes organizuojančioms šalims keldamas reikalavimą statyti kuo mažiau naujos infrastruktūros. Dar vienas reikalavimas – organizuojanti šalis turėtų sugeneruoti kuo mažiau CO2 emisijų, pavyzdžiui, naudodama atsinaujinančiąją energetiką ar kitus planetai draugiškus sprendimus.
Kodėl nori organizuoti?
Duomenys rodo, kad didžioji dalis olimpinių žaidynių generavo nuostolius. Tad kodėl šalys nori organizuoti žaidynes? Visų pirma, didelės investicijas prisideda prie ekonomikos augimo ir sukuria laikinų ar pastovių darbo vietas. Pavyzdžiui, Londono žaidynės atgaivino skurdžią miesto dalį, o pasiruošimas Rio de Žaneiro žaidynėms sukūrė daugiau nei 10 tūkst. laikinų darbo vietų.
Visų antra, tai yra minkštoji galia – Pekino olimpinės žaidynės buvo puiki proga Kinijai parodyti organizacinius gebėjimus ir pozicionuoti save kaip turtingą valstybę. Tą patį siekį galima buvo įžvelgti ir Sočio žiemos olimpinėse žaidynėse, kai buvo pasitelkta kultūra ir vertybės, formuojant žmonių nuomonę ir siekiant politinio pokyčio tarptautiniu mastu.
Turime nepamiršti ir mažiau ekonomiškai pamatuojamų dalykų, pavyzdžiui, kiek žinomumo šaliai ar miestui sukuria žaidynės. Ši nauda gali pasijusti tik ilguoju laikotarpiu ir yra sunkiai pamatuojama.
Galiausiai, reikia nepamiršti ir kokią emocinę naudą toks renginys atneša šalies gyventojams. Tai ypač aktualu Prancūzijoje, kurios politiką šiuo metu gaubia chaosas ir neapibrėžtumas. Trys ketvirtadaliai Prancūzijos gyventojų teigia, kad jie yra patenkinti, kad 2024-ųjų vasaros olimpinės žaidynės vyko būtent Prancūzijoje.
SUSIJĘ STRAIPSNIAI
-
Galime apsidrausti nuo audros, ligos ar mirties, bet kaip apsisaugoti nuo naujų valdžios mokesčių?
Valdžia nori įvesti draudimo mokestį. Lietuvos žmonėms gresia dar vienas mokestis. Prieš pat rinkimus Vyriausybė pasiūlė Seimui apmokestinti draudimo sutartis. Seimas planuoja, prasidėjus rudeniui, svarstyti šį klausimą. Išskyru...
-
Palangos ligoninė – be gydytojų ir kokybiškos skubios pagalbos? Jūs rimtai?4
Interneto platybėse plintant nuotraukoms iš pastarųjų dienų Palangos, kai žmonių pas mus tiršta lyg tai būtų ne ruduo, o vidurvasaris, esame priversti kreiptis į Klaipėdos universiteto ligoninės steigėjus – Sveikatos apsaugos mi...
-
Rusijos propaganda toliau skverbiasi į Vakarų kultūrą ir su tuo reikia kovoti3
Rusų ir kanadiečių kino kūrėja Anastasija Trofimova sako nepastebėjusi jokių karo nusikaltimų per septynis mėnesius, praleistus drauge su rusų kariuomenės batalionu Rytų Ukrainoje. Ukrainiečiams pasisekė mažiau. Žudynes, žaginimus, kastracijas...
-
Zoologinių papročių triumfas7
Ar praėjusią savaitę niekas nematėte laidotuvių procesijos – plastiko gėlių krepšelių, nuleistų vėliavų ir iškilmingai besižegnojančių raudotojų? Taip turėjo laidoti galą patyrusią Džozefiną. ...
-
A. Zuokas: sveikinu A. Kubiliaus pareiškimą9
Partijos „Laisvė ir teisingumas“ pirmininkas Artūras Zuokas pabrėžė, kad vienas svarbiausių Lietuvos saugumo prioritetų visuomet buvo siekis, jog Europos Sąjunga taptų ne tik ekonomine, bet ir gynybine sąjunga. Todėl A. Zuokas išr...
-
Rekordai be medalių1
Sinoptikai nespėja fiksuoti karščio rekordų. Negana vasaros, ir ruduo jų pažėrė. Netgi dvi dienas iš eilės – antradienį ir trečiadienį – tokių šiltų dienų rugsėjį per visą meteorologinių stebėjimų laikotarp...
-
Nadia griebiasi ginklo1
Josifas Visarionovičius Džiugašvilis (1878–1953) buvo ne vien milijonus mirčiai ir kančioms pasmerkiantis despotas bei gyvasis pusdievis, vedantis runkelių lysvės gyventojus į šviesų socialistinį rytojų. Jis turėjo ir savo &bdquo...
-
Etosų nyka
Anądien, prieš kelerius metus rašytojas, vertėjas Laurynas Katkus feisbuko socialiniame tinkle viešai diskutavo su vienu iš pašnekovų apie tai, ar svarbi žmogaus kilmė, tėvų socialinė, turtinė ir kultūrinė padėtis...
-
Chaoso teorija – ryšiai tarp atsitiktinumo ir tvarkos
Chaoso teorija atskleidžia ne tik sudėtingų gamtos procesų matematinę struktūrą, bet ir netvarkos esmę kasdieniame gyvenime. Ji parodo, kaip net menkiausi pokyčiai gali sukelti tiek prognozuojamus, tiek netikėtus rezultatus, ir kaip netvarka ir netik...
-
Gerovės pievose
Jauna moteris kaip visiškai suprantamą istoriją pasakojo situaciją, kurioje jai labai užvirė emocijos, sukilo pyktis ir ji jo netramdė – išsitaškė žodžiais ir gestais. Toliau ji pasakojo, kad pykčio bangoms nurimus staiga s...